Проект

ЗАКОН УКРАЇНИ
Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо ідентифікації та реєстрації тварин

Верховна Рада України постановляє:
I. Внести зміни до таких законодавчих актів України:
1. У статті 107-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Відомості Верховної Ради УРСР, 1984 р., додаток до № 51, ст. 1122):
частину першу після абзацу шостого доповнити новими абзацами такого змісту:
"порушення строків реєстрації, внесення даних до Єдиного державного реєстру тварин;
порушення строків ідентифікації та реєстрації тварин;".
У зв’язку з цим абзац сьомий та восьмий вважати абзацами дев’ятим та десятим;
в абзаці десятому частини першої слова "від трьох до п’яти" та "від п’яти до десяти" замінити словами "від двадцяти п’яти до тридцяти" та "від шістдесяти до дев’яноста" відповідно;
в абзаці другому частини другої слова "від десяти до п’ятнадцяти" замінити словами "від шістдесяти до дев’яноста";
в абзаці другому частини третьої слова "від десяти до п’ятнадцяти" замінити словами "від шістдесяти до дев’яноста";
в абзаці другому частини четвертої слова "від п’яти до десяти" та "від десяти до двадцяти" замінити словами "від сорока до п’ятдесяти" та "від ста до ста п’ятдесяти" відповідно.

2. Внести до Закону України "Про ідентифікацію та реєстрацію тварин" (Відомості Верховної Ради України, 2009 р., № 42, ст. 635; 2014 р., № 6-7, ст. 80, № 41-42, ст. 2025) такі зміни:
1) у статті 1:
у пункті 3 після слів "реєстраційне свідоцтво овець/кіз" доповнити словами ", паспорт домашніх тварин, тощо";
пункт 9 викласти в такій редакції:
"9) Адміністратор Єдиного державного реєстру тварин – центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у галузі ідентифікації та реєстрації тварин, організовує проведення в установленому порядку ідентифікацію та реєстрацію тварин, здійснює оформлення та видачу ідентифікаційних документів, виконує інші функції, передбачені законодавством;";
доповнити пунктами 10, 11 та 12 такого змісту:
"10) компетентний орган - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, ідентифікації та реєстрації тварин;
11) система ідентифікації та реєстрації тварин – сукупність пов’язаних між собою елементів, до яких відносяться: засоби ідентифікації тварини та засоби для їх кріплення, проведення ідентифікації тварин; реєстраційні документи, ведення електронної бази даних про ідентифікованих тварин Єдиний державний реєстр тварин, ідентифікаційні документи, реєстрація дій або подій щодо ідентифікованої тварини та облік тварин у господарствах;
12) оператор ринку тварин (далі - оператор ринку) - суб’єкт господарювання, який провадить діяльність з метою або без мети отримання прибутку та який володіє, користується та/або розпоряджається тваринами, або відповідає за них на підставі повноважень, наданих власником, і який відповідає за виконання вимог Закону України "Про ідентифікацію та реєстрацію тварин" та законодавства про ідентифікацію та реєстрацію тварин.".
2) статтю 4 викласти в такій редакції:
"Стаття 4. Об’єкти ідентифікації та реєстрації тварин. Індивідуальний та груповий ідентифікаційний номер 
Об’єктом ідентифікації та реєстрації є:
сільськогосподарські тварини – велика рогата худоба, коні, свині, вівці, кози; 
бджоли; 
домашні тварини – коти та собаки;
дикі тварини, які перебувають в неволі чи у напіввільних умовах.
Індивідуальний ідентифікаційний номер є унікальним у межах одного виду тварин. Великій рогатій худобі, вівцям, козам, коням, свиням, диким тваринам, які перебувають в неволі чи у напіввільних умовах, котам та собакам присвоюється індивідуальний ідентифікаційний номер. Груповий ідентифікаційний номер може присвоюватися групі товарних свиней у межах одного господарства юридичної особи, бджолам і є унікальним для господарства у межах України.";
3) у статті 5:
у частині першій:
абзац другий викласти в такій редакції:
"подавати для реєстрації дані про ідентифікованих тварин, їх породну належність, племінні і продуктивні якості, господарства їх розведення та утримання, переміщення, забій, утилізацію, загибель, падіж тварин шляхом їх внесення до Єдиного державного реєстру тварин;";
абзац четвертий викласти в такій редакції:
"вести облік усіх тварин у господарстві, в тому числі і в Єдиному державному реєстрі тварин щодо їх народження, ідентифікаційних номерів, породної належності, продуктивних якостей тварин, усіх переміщень тварин між господарствами, а також про забій, утилізацію та падіж тварин;";
абзац другий частини другої після слів "здійснюють такий забій та утилізацію" доповнити словами "шляхом їх внесення до Єдиного державного реєстру тварин";
4) частину першу статті 8 після абзацу сьомого доповнити двома новими абзацами такого змісту:
"встановлення періодичності здійснення державного контролю ідентифікації та реєстрації тварин;
затвердження форм актів державного контролю;".
У зв’язку з цим абзац восьмий вважати абзацом дев’ятим;
5) статтю 9 викласти в такій редакції:
"Стаття 9. Державний нагляд і контроль ідентифікації та реєстрації тварин
Державний контроль здійснюється компетентним органом, крім випадків, встановлених цим Законом. 
Державний контроль має бути ризик-орієнтованим та здійснюватися із належною періодичністю, що встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну аграрну політику.
Якщо під час здійснення державного контролю, зазначеного у частині першій цієї статті виявлено невідповідність вимогам законодавства про ідентифікацію та реєстрацію тварин, компетентний орган збільшує частоту державного контролю на наступний рік.
Заходи державного контролю здійснюються без попередження оператора ринку тварин, крім випадків, коли таке попередження є необхідною умовою забезпечення ефективності державного контролю. Таке попередження можливе щонайбільше за 48 годин до початку здійснення контролю.
Заходи державного контролю можуть здійснюватися позапланово у випадку виявлення невідповідності або появи обґрунтованої підозри щодо невідповідності, а також в інших встановлених законом випадках.
Періодичність проведення державного контролю господарств визначається на підставі ризик-орієнтованого підходу та має враховувати:
а) кількість тварин у господарстві, включно із інформацією щодо усіх тварин, які є у господарстві, а також тварин, які є ідентифікованими у господарстві;
б) ризики щодо громадського здоров’я та здоров’я тварини, а також наявність попередніх спалахів хвороб тварин;
в) зміни у господарстві у порівнянні із попередніми роками;
г) інформацію про результати здійснення попередніх заходів державного контролю, зокрема:
належне ведення обліку тварин у господарстві відповідно до вимог законодавства з ідентифікації та реєстрації тварин;
належне зберігання ідентифікаційних документів тварин;
д) належне надання інформації компетентному органу.
При цьому періодичність проведення щорічного державного контролю господарств із великою рогатою худобою має становити щонайменше 3% від усієї кількості господарств в країні.
Періодичність проведення щорічного державного контролю господарств із вівцями та козами має становити щонайменше 3% від усієї кількості господарств в країні та охоплювати щонайменше 5% усіх тварин в країні.
Державний контроль здійснюється у формі інспектування із застосуванням актів державного контролю. Акт державного контролю має містити вичерпний перелік питань для перевірки виконання (дотримання) оператором ринку тварин вимог законодавства про ідентифікацію та реєстрацію тварин. Кожне питання, що стосується перевірки, повинно містити посилання на вимогу нормативно-правового акта (статтю, пункт, підпункт, абзац тощо), яка підлягає виконанню (дотриманню).
Під час здійснення інспектування забороняється перевіряти питання, які:
відсутні в акті державного контролю;
не містять посилань на вимогу законодавства України (статтю, пункт, підпункт, абзац тощо), яка підлягає виконанню (дотриманню).
Здійснення інспектування без застосування акта державного контролю заборонено.";
6) статтю 10 викласти у такій редакції:
"Стаття 10. Державна підтримка у сфері ідентифікації та реєстрації тварин
Державна підтримка у сфері ідентифікації та реєстрації тварин здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом проведення безоплатної ідентифікації та реєстрації великої рогатої худоби, коней, свиней, овець та кіз, що утримуються та розводяться фізичними особами.
Видатки на проведення безоплатної ідентифікації та реєстрації великої рогатої худоби, коней, свиней, овець та кіз, що утримуються та розводяться фізичними особами, передбачаються у Державному бюджеті України окремим рядком.
Одержувачем бюджетних коштів, що спрямовуються на проведення безоплатної ідентифікації та реєстрації великої рогатої худоби, коней, свиней, овець та кіз, що утримуються та розводяться фізичними особами, є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у галузі ідентифікації та реєстрації тварин, та який не має права брати зобов'язання щодо проведення безоплатних робіт з ідентифікації та реєстрації понад бюджетне призначення, установлене на цю мету. 
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у галузі ідентифікації та реєстрації тварин, здійснює видатки для придбання матеріалів, робіт та послуг:
засобів ідентифікації для індивідуальної ідентифікації тварини та засобів для їх кріплення;
бланків реєстраційних документів;
бланків ідентифікаційних документів.
проведення ідентифікації тварин;
реєстрації дій або подій щодо ідентифікованої тварини, обліку тварин у господарствах;
ведення електронної бази даних про ідентифікованих тварин – Єдиний державний реєстр тварин.
Порядок використання коштів, передбачених у Державному бюджеті України на проведення безоплатної ідентифікації та реєстрації великої рогатої худоби, коней, свиней, овець та кіз, що утримуються та розводяться фізичними особами, встановлюється Кабінетом Міністрів України.";
7) статтю 11 викласти у такій редакції:
"Стаття 11. Відповідальність за порушення вимог цього Закону, та законодавства про ідентифікацію та реєстрацію тварин
1. Оператори ринку тварин несуть відповідальність за такі правопорушення:
1) порушення встановлених законодавством вимог до ідентифікації тварин -
тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб – у розмірі від шести до восьми мінімальних заробітних плат, а на фізичних осіб - підприємців – у розмірі від двох до чотирьох мінімальних заробітних плат, а також обмеження на переміщення усіх тварин з/в господарства до моменту усунення зазначеної невідповідності;
2) порушення встановлених законодавством вимог до реєстрації тварин, -
тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб – у розмірі від шести до восьми мінімальних заробітних плат, а на фізичних осіб - підприємців – у розмірі від двох до чотирьох мінімальних заробітних плат, а також обмеження на переміщення усіх тварин з/в господарства до моменту усунення зазначеної невідповідності;
3) порушення встановлених законодавством вимог до переміщення тварин -
тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб – у розмірі від трьох до шести мінімальних заробітних плат, а на фізичних осіб - підприємців – у розмірі від двох до шести мінімальних заробітних плат;
4) невиконання обов’язку щодо надання для реєстрації даних про ідентифікованих тварин, господарства їх розведення та утримання, переміщення, забій, утилізацію, загибель, падіж тварин -
тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб – у розмірі від п’яти до восьми мінімальних заробітних плат, а на фізичних осіб - підприємців – у розмірі від трьох до п’яти мінімальних заробітних плат;
5) невиконання обов’язку щодо ведення обліку усіх тварин у господарстві, в тому числі щодо їх народження, ідентифікаційних номерів, усіх переміщень тварин між господарствами, а також про забій, утилізацію та падіж тварин -
тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб – у розмірі від п'яти до восьми мінімальних заробітних плат, а на фізичних осіб - підприємців – у розмірі від трьох до п'яти мінімальних заробітних плат;
6) невиконання обов’язку щодо зберігання відомостей про тварину та/або господарство протягом трьох років після її смерті (забій, падіж, утилізація) або переміщення її з господарства -
тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб – у розмірі від чотирьох до восьми мінімальних заробітних плат, а на фізичних осіб - підприємців – у розмірі від трьох до шести мінімальних заробітних плат;
7) невиконання обов’язку щодо подання даних до компетентного органу про усі переміщення тварин, надходження нових тварин у господарство, а також забій, утилізацію, падіж тварин протягом строку, встановленого законодавством про ідентифікацію та реєстрацію тварин -
тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб – у розмірі від шести до восьми мінімальних заробітних плат, а на фізичних осіб - підприємців – у розмірі від трьох до шести мінімальних заробітних плат;
8) невиконання обов’язку щодо проведення забою, утилізації лише ідентифікованих та зареєстрованих тварин - 
тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб – у розмірі від шести до десяти мінімальних заробітних плат, а на фізичних осіб - підприємців – у розмірі від трьох до восьми мінімальних заробітних плат;
9) невиконання законних вимог посадової особи компетентного органу, його територіального органу -
тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб – у розмірі від п’яти до десяти мінімальних заробітних плат, а на фізичних осіб - підприємців – у розмірі від трьох до семи  мінімальних заробітних плат;
10) ненадання, несвоєчасне надання, надання недостовірної інформації на вимогу посадової особи компетентного органу або його територіального органу -
тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб – у розмірі від п’яти до восьми мінімальних заробітних плат, а на фізичних осіб - підприємців – у розмірі від трьох до п’яти мінімальних заробітних плат;
11) відмова у допуску посадової особи компетентного органу або його територіального органу до здійснення державного контролю з підстав, не передбачених законом, або інше перешкоджання її законній діяльності -
тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб - у розмірі від п’яти до восьми мінімальних заробітних плат, а на фізичних осіб - підприємців – у розмірі від трьох до п’яти мінімальних заробітних плат;
12) невиконання, несвоєчасне виконання рішення або розпорядження головного державного ветеринарного інспектора про заборону переміщення тварини/тварин -
тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб – у розмірі від трьох до п’яти мінімальних заробітних плат, а на фізичних осіб - підприємців – у розмірі від двох до чотирьох мінімальних заробітних плат;
13) невиконання, несвоєчасне виконання законних вимог (приписів) посадової особи компетентного органу, його територіального органу щодо усунення порушення цього Закону, законодавства про ідентифікацію та реєстрацію тварин -
тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб – у розмірі від трьох до п’яти мінімальних заробітних плат, а на фізичних осіб - підприємців – у розмірі від двох до чотирьох мінімальних заробітних плат.
2. Якщо виявлене правопорушення є малозначним та було усунуто до завершення відповідного заходу державного контролю, оператор ринку тварин звільняється від відповідальності.
3. У разі вчинення оператором ринку тварин будь-якого з правопорушень, передбачених пунктами 4-7 частини першої цієї статті, вперше протягом останніх трьох років, які передують вчиненню такого правопорушення, державний ветеринарний інспектор видає оператору ринку тварин припис щодо усунення порушення цього Закону, вимог законодавства про ідентифікацію та реєстрацію тварин без оформлення відповідного протоколу.
4. У разі вчинення оператором ринку будь-якого вперше за останні 3 роки одного з правопорушень, передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті, вперше протягом останніх трьох років, які передують вчиненню такого правопорушення, оператору ринку виноситься письмове попередження, без накладення штрафу.
5. Під час визначення розміру штрафу враховується: кількість порушень цього Закону, законодавства про ідентифікацію та реєстрацію тварин, вчинених оператором ринку протягом останніх трьох років, які передують вчиненню відповідного правопорушення, наявність та кількість потерпілих, яким правопорушенням заподіяно шкоду, її розмір; визнання оператором ринку факту вчинення ним правопорушення.";
8) доповнити новими статтями 13 та 14 такого змісту:
"Стаття 13. Провадження у справах про порушення цього Закону, законодавства про ідентифікацію та реєстрацію тварин 
1. Провадження у справах про порушення юридичними особами та фізичними особами – підприємцями цього Закону, законодавства про ідентифікацію та реєстрацію тварин стосовно операторів ринку – юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців здійснюється відповідно до положень цієї статті. 
2. Штраф за порушення цього Закону, законодавства про ідентифікацію та реєстрацію тварин може бути накладено протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
3. Протокол про порушення цього Закону, законодавства про ідентифікацію та реєстрацію тварин (далі – протокол) за результатами здійснення заходів державного контролю мають право оформляти державні інспектори та державні ветеринарні інспектори.
4. У протоколі зазначаються:
дата і місце його складення;
посада, прізвище, ім’я, по батькові особи, яка склала протокол; 
відомості про особу, щодо якої складено протокол (найменування та місцезнаходження юридичної особи або прізвище, ім’я, по батькові та місце проживання фізичної особи – підприємця, адреса відповідної потужності, контактні дані); 
місце, час вчинення і суть вчиненого порушення цього Закону, законодавства про ідентифікацію та реєстрацію тварин;
посилання на положення нормативно-правового акта (із зазначенням відповідної статті (пункту), її частини чи абзацу), який було порушено особою, щодо якої складено протокол;
посилання на докази, якими підтверджується вчинення порушення цього Закону, законодавства про ідентифікацію та реєстрацію тварин особою, щодо якої складено протокол;
прізвище, ім'я, по батькові та місце проживання, контактні дані свідків та/або потерпілих та їх пояснення (за наявності); 
пояснення особи, щодо якої складено протокол, або її представника чи запис про відмову від надання пояснень; 
інші відомості, які сприяють всебічному та об'єктивному розгляду і вирішенню справи (за наявності). 
5. Форма протоколу затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну аграрну політику. 
6. Особа, щодо якої складено протокол, або її представник мають право викласти у протоколі або на окремому аркуші, що додається до нього, свої пояснення щодо змісту протоколу, засвідчивши їх своїм підписом. У разі відмови особи, щодо якої складено протокол, або її представника від надання таких пояснень, у протоколі робиться відповідний запис. Викладені у протоколі або на окремому аркуші, що додається до нього, пояснення свідків та/або потерпілих засвідчуються їх підписами. 
7. Протокол складається у двох примірниках та підписується особою, що його склала. Один примірник протоколу вручається під розписку особі, щодо якої складено протокол, або її представникові, а другий – зберігається у компетентному органі або його територіальному органі. У разі відмови особи, щодо якої складено протокол, або її представника від отримання примірника протоколу, в ньому робиться відповідний запис, і не пізніше наступного робочого дня після складення протокол надсилається такій особі рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. У разі ненадання особою, щодо якої складено протокол, інформації про її місцезнаходження (місце проживання), протокол надсилається за відповідною адресою, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, і вважається врученим незалежно від факту його отримання такою особою.
8. Справа про порушення цього Закону, законодавства про ідентифікацію та реєстрацію тварин (далі – справа) розглядається компетентним органом або його територіальними органами. Від імені зазначених органів розглядати справи мають право головні державні ветеринарні інспектори. 
9. Справа розглядається не пізніше п’ятнадцяти робочих днів з дня отримання відповідною уповноваженою особою протоколу та інших матеріалів справи. За письмовим клопотанням особи, щодо якої складено протокол, розгляд справи може бути відкладено, але не більше ніж на десять (робочих) днів, для подання нею додаткових матеріалів або з інших поважних причин.
10. Час і місце розгляду справи повідомляються особі, щодо якої складено протокол, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до дня її розгляду. Повідомлення про час і місце розгляду справи вручається особі, щодо якої складено протокол, або її представникові під розписку або надсилається їй рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. Повідомлення про час і місце розгляду справи, надіслане рекомендованим поштовим відправленням за адресою місцезнаходження (місця проживання) особи, щодо якої складено протокол, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, вважається врученим незалежно від факту його отримання такою особою.
11. Справа може бути розглянута за відсутності особи, щодо якої складено протокол, якщо є відомості про її належне повідомлення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
12. Особа, щодо якої складено протокол, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права, оскаржувати постанову у справі.
13.Справа не може бути розпочата, а розпочата справа підлягає закриттю у разі:
відсутності події або складу порушення цього Закону, законодавства про ідентифікацію та реєстрацію тварин;
втрати чинності норми закону, яким встановлено відповідальність за порушення цього Закону, законодавства про ідентифікацію та реєстрацію тварин;
закінчення визначеного законом строку, протягом якого може бути накладено штраф;
наявності за тим самим фактом порушення цього Закону, законодавства про ідентифікацію та реєстрацію тварин постанови про накладення штрафу або не скасованої постанови про закриття справи, винесеної щодо тієї самої особи;
державної реєстрації припинення у результаті ліквідації юридичної особи, щодо якої складено протокол;
смерті фізичної особи-підприємця, щодо якої складено протокол.
Справа закривається також у разі звільнення особи, щодо якої складено протокол, від відповідальності на підставі частини другої статті 11 цього Закону.
14. За результатами розгляду справи головний державний ветеринарний інспектор виносить одну з таких постанов у справі:
про накладення штрафу;
про винесення попередження;
про закриття справи. 
15. Постанова у справі має містити:
прізвище, ім’я, по-батькові посадової особи, яка винесла постанову;
дату і місце розгляду справи;
відомості про особу, щодо якої винесено постанову, а також потерпілого (за наявності); 
опис обставин, встановлених під час розгляду справи, та доказів, що їх підтверджують;
посилання на положення законодавства, які були порушені, та/або зазначення підстав для закриття справи;
посилання на положення закону, які передбачають відповідальність за правопорушення;
прийняте у справі рішення. 
Постанова про накладення штрафу має відповідати вимогам до виконавчого документа, передбаченим Законом України "Про виконавче провадження". 
16. Постанова у справі вручається особі, щодо якої її винесено, або її представникові під розписку або надсилається рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення протягом трьох робочих днів з дня її винесення. 
17. Потерпілий та особа, щодо якої винесено постанову у справі, мають право оскаржити її в адміністративному (досудовому) порядку або до суду в порядку, визначеному законом, протягом одного місяця з дня її винесення. Скарга на постанову у справі, подана в адміністративному (досудовому) порядку, залишається без розгляду у разі оскарження цієї постанови до суду.
18. Якщо останній день строку подання скарги на постанову у справі в адміністративному (досудовому) порядку припадає на вихідний, святковий або неробочий день, останнім днем строку вважається наступний за вихідним, святковим або неробочим робочий день. За відповідною заявою скаржника орган (посадова особа), уповноважений на розгляд скарги, поновлює цей строк у разі визнання причин його пропущення поважними. 
19. Оскарження постанови у справі в адміністративному (досудовому) порядку здійснюється шляхом подання через орган, який її виніс, скарги до територіального органу компетентного органу вищого рівня або компетентного органу. Скарга, що надійшла, протягом трьох робочих днів передається (надсилається) разом зі справою до територіального органу компетентного органу вищого рівня або компетентного органу та розглядається відповідним головним державним ветеринарним інспектором протягом десяти робочих днів з дня її отримання останнім. 
20. За результатами розгляду скарги на постанову у справі в адміністративному (досудовому) порядку може бути прийнято одне з таких рішень: 
про залишення постанови без змін, а скарги – без задоволення; 
про скасування постанови і закриття справи; 
про скасування постанови та прийняття нової постанови. 
21. Порядок адміністративного (досудового) оскарження постанови у справі затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну аграрну політику.
22. Постанова у справі, яку не було оскаржено у встановлений законом строк, набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Постанова у справі, оскаржена в адміністративному (досудовому) порядку, набирає законної сили після закінчення одного місяця з дня залишення відповідної скарги без задоволення. Постанова у справі, оскаржена до суду, набирає законної сили з дня набрання законної сили відповідним судовим рішенням. 
23. Штраф підлягає сплаті протягом п’ятнадцяти днів після набрання законної сили постановою про накладення штрафу. Сплата штрафу не звільняє особу, щодо якої винесено постанову у справі, від обов’язку усунення допущеного правопорушення, а також від обов'язку відшкодування пов'язаної з ним шкоди (завданих збитків). 
24. Якщо штраф не сплачено у строк, встановлений частиною двадцять третьою цієї статті, примусове виконання постанови про накладення штрафу здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Суми штрафів зараховуються до державного бюджету.
Стаття 14. Тимчасове обмеження на переміщення тварин та утилізація тварин
1. У день виявлення порушення законодавства про ідентифікацію та реєстрацію тварин, передбачених пунктами 1-7 частини першої статті 11 цього Закону головний державний ветеринарний інспектор може прийняти рішення про тимчасове обмеження на переміщення тварин.
2. Рішення про тимчасове обмеження на переміщення тварин набирає чинності у день його вручення операторові ринку тварин чи оприлюднення на офіційному веб-сайті компетентного органу та діє протягом визначеного таким рішенням строку, або до усунення порушення. За одним і тим самим фактом порушення законодавства про ідентифікацію та реєстрацію тварин може бути прийнято лише одне рішення про тимчасове обмеження на переміщення тварин.
3. Оператор ринку тварин має право відновити переміщення тварин, якщо:
закінчився строк тимчасового обмеження на переміщення тварин, визначений у рішенні/розпорядженні головного державного ветеринарного інспектора;
головний державний ветеринарний інспектор скасував винесене ним рішення/розпорядження про тимчасове обмеження на переміщення тварин у разі підтвердження за результатами перевірки усунення або припинення існування обставин, які стали підставою для його винесення.
4. Якщо оператор ринку тварин не може надати компетентному органу докази ідентифікації та простежуваності тварини, то головний державний ветеринарний інспектор приймає рішення про утилізацію тварини без надання компенсації на підставі оцінки здоров’я тварин та ризику для харчових продуктів.
У зв’язку з цим статтю 13 вважати відповідно статтею 15;
9) у тексті цього Закону слова "центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ветеринарної медицини" у всіх відмінках замінити словами "компетентний орган" у відповідних відмінках;
10) до статті 15 "Прикінцеві положення" додати нову частину наступного змісту:
"Статтю 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (Відомості Верховної Ради України, 2007 р., № 29, ст. 389 із наступними змінами) доповнити частиною такого змісту: 
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ідентифікації та реєстрації тварин, його територіальні органи зобов'язані забезпечити дотримання з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про ідентифікацію та реєстрацію тварин», виключно вимог частин першої, четвертої, шостої, сьомої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої – чотирнадцятої статті 4, частин першої (крім вимоги щодо отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного контролю, або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та третьої статті 6, частин першої – четвертої, шостої, восьмої – десятої статті 7, частин першої та другої статті 9, частин першої та другої статті 12, статей 13 – 18, 20, 21 цього Закону.".
ІІІ. Прикінцеві положення
1. Цей закон набирає чинності через шість місяців із дня, наступного за днем його опублікування, крім положень, що стосуються ідентифікації та реєстрації бджіл, які вводяться в даю х 1 січня 2025 року
2. Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти та забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.